Så den här Jacob Shaw,
trodde att han kunde skapa andra världar.
Jag såg Bloody Mary en gång i high school.
Ja, jag öppnade mina ögon, och, bam, där var hon.
Du sitter inte nära mig när vi gör det här.
Okej, okej, lyssna nu allihopa.
Han påstod att med den här boken, kunde han resa till dom världarna.
Svep handen över ljuset, och upprepa det jag säger.
Doo-wat ak-em
ka ren el-bee shoit.
Doo-wat ak-em
ka ren
el-bee
shoit.
Doo-wat ak-em
ma-at.
Doo-wat ak-em
ma-at.
Lägg... av.
Adam?
Hallå?
Ducka.
Han kan se dig.
Snälla... göm mig.
Göm mig.
Vad var det där?
Översatt av Vajnis
Tack Little_Devil och Mr_KeFF
Skål för dig, kompis.
Aldrig en tråkig stund, va?
Ja, vore jag dig, hade jag inte mycket att säga till mig heller.
Wow. Självömkansdags.
Är det det du gör när du är ensam hemma?
Varför ha en spegel som visar det förflutna
om man inte kan vältra sig i det?
Zed vilar upp sig, och Chas leker familj,
så om det inte gör något, låt mig få göra det.
Har du kollat spåkartan?
Nej. Och tänker inte göra det.
Till och med gud vilade.
Gud vilade när han hade skapat världen.
Ditt jobb värmer bara upp.
Det finns en gammal vän du kan hjälpa, och det är alldeles i närheten.
Jag har bara en vän i stan.
Om man kan kalla honom det.
Och du är allt han har.
Men du är ju mindre kryptisk än vanligt,
min befjädrade vän.
Blivit van att bryta mot pappas regler, va?
Buddister tror att det går att uppnå en frigörelse
från samsara, den repetitiva cykeln av födelse och död.
Idén om transcendens står att finna
i kulturer över hela världen.
Förmågan att fortsätta leva efter döden
eller förlänga sin upplevelse bortom...
All right, till nästa lektion,
läser ni igenom kapitlen 25 till och med 28, tack.
Jag har en fråga.
För att uppnå frigörelse från cykeln av födelse och död,
måste man inte ha uppfyllt sitt livs mening?
Frigörelsen är meningen. Det är ett tillstånd av frid.
Ett tillstånd av frid som jag verkligen,
verkligen njöt av ända tills precis nu.
Han bara stod där. Sen föll han ihop.
Carter?
- Carter. - Han andas inte.
Carter? Carter, hör du mig?
Vi hade... en deal. Jag hjälper dig och du gör vad?
Du håller dig borta från mig.
- För alltid. - Det var min intention.
Ingen magi, inga demoner, inga John Constantine vad-fan-som-helst.
Du svor det. Du lovade mig.
Gary är död, Ritchie.
Vänta.
D... död?
Ledsen för att jag bara slänger fram det så här,
men jag fick veta att något illasinnat kretsar runt dig
som en flock vargar,
och jag tänker inte bara sitta och vänta på den attackerar dig.
Varför mig? Jag...
Jag har min klass, har extralektioner, och går hem.
Och däremellan intar jag enorma mängder lugnande piller.
Det är allt jag gör.
Data-sökningarna då? Hittat några ovanliga toppar
i aktiviteten här på skolan?
Data-sökningarna. Vet du vad?
Stirrar man på kaoset tillräckligt länge...
kan det svälja en helt.
Jag stängde av programmet.
- Stängde du av det? - Det stämmer.
Vet du vad jag fokuserar på nu? Lösningar.
Vad exakt är det för lösningar?
Vill du höra några? Här är den första.
Lösningar.
Ja, Adam.
Professor Simpson... jag kommer inte på extralektionerna idag.
Min vän Carter, han...
han kollapsade idag utanför studentrummen.
Han är död.
Jag är hemskt ledsen, Adam. Vad var det som hände?
Han bara...
slutade andas.
Du kan ta all den tid du behöver.
Oroa dig inte för extralektionerna, okej?
- Vad är det? - Jag såg någon.
Slappna av, det är ingen här. Ingen annan än jag.
Kom.
Det är okej.
Du kan inte hindra mig-
-från att se pojken... - Gå härifrån.
Okej då.
Din höga respekt för lagen är lika häpnadsväckande som vanligt, John.
Du lyckades också stjäla från polisen.
Skolans ordningspolis, stor skillnad.
Då ska vi se... offret föll ihop. Enligt vittnena var hans läppar blåa.
Det står att det är förenligt med plötslig syrebrist.
Kände du killen?
En polare till Adam, min lärarassistent.
- Nu behöver vi prata med Adam. - Okej, Det innebär...
prata, som att samtala, va? Inte trakassera.
Jag är skolad i konsten att fejka en gentleman.
Det kan ifrågasättas, då går vi då.
Jag vet vad jag såg. Han var där i spegeln.
Såg Adam honom?
Nej, men han såg ut som mannen du beskrev från det där huset igår.
Det var ingen man, Lily.
Och inget hus heller, det var inte på riktigt.
Igår kväll sa du att du såg någonting... alla vi gjorde det.
Vi ville se någonting.
Det kallas för grupp-hysteri. Psykiatri-professorn lärde oss om det.
När man försöker se något verkligt
i en skrämmande och overklig tillvaro.
Jag kom inte hit för att diskutera.
Jag är här för Carters skull.
Jag måste gå och rensa skallen.
Lily, hej. Har du tid en sekund?
Hej, professor Simpson.
Har du sett Adam? Jag har försökt ringa honom.
Han var kvar i mitt rum. Telefonen är nog avstängd.
Så, den här killen Carter...
också en vän till dig?
Det är okej, Lily. Det här är min
kollega, typ, John Constantine.
Jag försöker bara lista ut vad som hände din polare igår kväll.
Det är okej. Du kan besvara hans frågor.
Jag är säker på att min kompanjon
inte kommer sätta dig i trubbel.
Vi var på kyrkogården.
Vi ville bara göra något roligt.
Hade du någon med dig?
Min vän Miranda.
Och Adam. Jag ska till honom nu.
Han tyckte inte om att missa extralektionerna.
Han tar ert projekt så allvarligt...
Det räcker så. Hälsa att vi fortsätter igen när han är redo.
Ta hand om dig och god natt.
Så. Kyrkogården, va?
- Har du vad du behöver? - Nej.
Hon döljer någonting och det gör du med.
Men jag vet var jag ska börja.
- Snygg landning. - Hur mår den gamla vännen?
Han är inte så vänlig, i alla fall.
Kanske för att du hellre vältrar dig i döda vänner
än att ta tag i dom vänner som lever.
Du kom in i bilden mycket senare. Ritchie var mitt äss.
En sann partner i brott.
Alla dom andra var för bländade, du vet?
Dom dyrkade marken jag gick på.
Blygsamhet.
Jag tänkte för mig själv, här är en med mål och mening,
och skruvad nog för att möta dom mörkaste makter ondskan kan erbjuda.
Låter som en intressant bas för vänskap.
Det är ett krav för mig.
Newcastle ärrade hela gänget.
Allihop påverkades negativt på något sätt, men Ritchies fall...
...det var det största.
Han skulle kunna vara användbar för oss.
Du kanske kan... guida honom tillbaka igen.
Jag är knappast någon förebild för honom, eller hur?
Fan.
Han går verkligen mig på nerverna ibland.
Fold és a levego,
hogy igaz legyen reveal
E-te-titok.
- Vem där? - Öppna dörren.
Du måste öppna dörren fort, innan han kommer tillbaka.
Varför då? Varför gör du inte det själv?
Bivax-ljus, hieroglyfer och rester av aska.
Lägger man ihop dom tre sakerna, Ritchie, får man vadå?
En egyptisk ritual.
Skönt att det bara är ditt kurage som vacklar.
Jag hittade sakerna på kyrkogården där din assistent
satt och drack öl igår kväll.
Hieroglyferna antyder en ritual för utomkroppsligt resande.
Var kan ett gäng college-studenter fått en sån dum idé ifrån, tro?
- Nej. Nej, nej. Den är... borta. - Vad är borta, Ritchie?
Det var en privat journal.
Det var Jacob Shaws privata journal.
Jacob Shaw. Det namnet minns jag.
Han kallade sig en resenär till alternativa världar, va?
I journalen skriver han om succen med den egyptiska drömtempel-tekniken,
men...
Shaw slutade skriva när han skjutit sin skyddsling.
Jag tycker att dom bästa alltid är lite vrickade,
Shaw sa att det var en jaktolycka. Han skulle åtalas för mord
när han föll i...
Hör på det här...
ett katatoniskt tillstånd.
Katatonisk. Som Carter.
Ja. Som Carter.
Shaw dog några veckor senare, och...
-det fanns en teori. - Vadå för teori?
En "Elvis lives"-typ av teori?
Dom säger att Shaws medvetande färdades till en annan dimension
för att undkomma hans öde.
Det bäddar för en bättre story.
En som... kickar igång fantasin-
-hos din unga lärarstudent. - Ja.
Om Adams har försökt en gång, gör han det igen.
Det är upp till oss att stoppa honom.
- Oss. - Det... men...
Hon svarar fortfarande inte.
Miranda var verkligen upprörd. Vi borde gå och leta efter henne.
Vad?
Jag har den här...
känslan.
Vilken känsla?
Tänk om Miranda är...
...där borta? - Du menar i det där huset?
Om hennes medvetande färdades tillbaka...
- Nej, Adam. - Om det gjorde det...
måste vi tillbaka dit och hämta henne.
Du vill bara tillbaka för att det är spännande.
Nej. För om Miranda finns där, är det mitt fel.
Jag måste hitta henne.
Du kan leta efter henne på ditt sätt,
så letar jag på mitt.
Vart ska du?
Miranda dansar för att rensa skallen. Jag går till dansstudion.
Om dom nu kom till en annan värld, har dom öppnat portar som inte stängs lätt.
Nu kan vem som helst dras igenom porten, inte bara dom som gjorde ritualen.
Det är värre än så, John. Shaw hade en teori.
Om man dödas i en annan dimension, får kroppen här samma typ av död.
Det skulle förklara Carter.
Hur kunde Adam känna till Shaws journal?
- Vi använde... Shaws forskning... - Självklart.
Till ditt nya favoritprojekt, va?
Och vad kan detta Nobelpris-värdiga projekt vara?
- Jag tror inte att du skulle förstå. - Inte? Men för en idiot då?
- Singularitet. - Singularitet.
Förstår du det? Jag anade det.
Singularitet är idén där mänsklighet och teknologi smälter samman,
ett medvetande kan bli odödligt inne i ett datanätverk.
- Som ett skyddsrum för hjärnan. - I idiot-versionen, ja.
Du lever väl i en sån version nu, Ritchie?
Du lyckades bra med att hoppa av den stora världen.
Tror du att jag valde själv att sluta med datasökningen?
Nej, nej. Jag tröttnade på att krasha hårddiskar.
Alldeles för många nya para- normala händelser att följa upp.
Mörkrets makter är nästan här, John.
Om vi inte hittar Adam nu och kan stänga porten,
vem vet hur många fler som kommer att dras igenom?
Och jag kan...
inte ha det på mitt samvete, John.
Vi hittar honom.
Doo-wat ak-em
ka ren el-bee
ak-em ma-at.
Miranda. Jag visste att du var här.
Vad...?
- Han är efter mig. Vi måste gömma oss. - Jag är så ledsen...
Miranda?
Verkar som att Alice redan har fallit igenom spegeln.
- Jacob Shaw. - Det stämmer.
- Vad vill du? - Det här, och tack för att du frågade.
- Nej, nej, snälla! - Sluta!
Defensiva sår. Vi måste väcka honom nu!
Vakna!
Det är Miranda.
Dom hittade henne...
död i dansstudion.
Då stänger dom ner skolan snart.
Det här...
...är mitt fel.
Lägg av. Adam gjorde ritualen utan din vetskap.
- Gary, han befriade hungerdemonen... - Du är inte Gary.
Jag tog in det i Adams liv.
Du ser vad vi är, John?
För andra människor, är vi vad man kallar för cancer.
Och vi bara sprider ut vår sjukdom.
När du har suttit länge nog på självömkans tron,
har vi saker att göra, okej?
Självömkans tron, den... Den var bra, John.
Visst, skratta lite, dra dina skämt, men en sak ska du veta.
Mig lurar du inte.
Inte längre.
Jag vet din hemlighet.
Jag vet vad du låtsas att du inte känner.
Vet du hur?
För att...
...jag känner så just nu.
Vi går.
Det finns fortfarande ett liv kvar vi kanske kan rädda.
Helvete!
Professor Simpson. Kom in.
Var är Adam? Jag måste berätta om Miranda.
- Hörde ni vad som hände? - Vi kommer från studion nu.
Jag hittade kroppen. Det var så mycket blod.
Och jag får inte tag på Adam. Så...
Lily.
Nej.
Nej, nej, snälla nej.
Vi försökte rädda honom, men han var i en annan värld.
Nej, jag sa åt honom att inte återvända till huset.
Vänta... Vilket hus?
Jag såg han aldrig. Kände bara plasten över ansiktet, och jag...
...jag kunde inte andas.
Vi dog,
så varför lever vi fortfarande här?
Är det här helvetet?
Om vi är kvar här,
är det för att Shaw vill ha oss här.
Jag måste be om ursäkt för att jag inte välkomnade er ordentligt.
Det var väldigt länge sen jag hade gäster i huset.
Och jag har helt glömt bort hur man uppför sig.
Förlåt mig.
Artiga.
Respektfulla.
Ni ungdomar påminner mig om hemma.
Mitt gamla hem.
Så... så begränsande.
Det är annorlunda i det här huset.
Och jag har alltid gillat sport.
Så det är vad vi ska göra.
Vi sportar.
Nu ska jag välja ett vapen...
Och ni... springer iväg.
Göm er var ni vill i min värld, men var säkra på att jag hittar er.
Okej, kom igen. Vi sticker.
Du kontrollerar det här stället.
Vilket betyder att du byggde det.
Du är smartare än dina vänner.
Smart nog att veta att det är din verklighet och inte min.
Och att du inte kan skada mig här.
Intressant hypotes.
Givetvis finns det bara ett godkänt sätt
för en hypotes att bli en vetenskaplig teori.
Vet du vilket det är?
Givetvis.
- Du måste testa den, eller hur? - Testa hypotesen.
Helt exakt rätt.
Så...
...ska vi?
Var är vi?
Se det som en andlig fristad.
- Det här stället är fantastiskt. - Jasper lyckades rätt bra, va?
Som du säger så drar Shaw dina vänner tillbaka
in i hans värld genom speglande ytor.
I egyptisk magi,
är speglar portaler till andra andliga plan.
Som tur har vår vän Jasper skyddat
varenda speglande yta i det här huset.
Jag vet inte vad jag ska tro om allt det här, men tack i alla fall.
Det bästa du kan göra är att sätta dig nånstans och vila lite.
Vad vill ni ha att dricka?
- Whiskey skulle sitta fint. - Ja, tack.
Till mig kan du göra en dubbel.
Min mamma ska hämta mig på tågstationen.
Jag ringer henne en snabbis.
Nej.
- Titta inte på telefonen! - Vänta!
Lily.
Åh, gud, Adam!
Vad gör du här? Nej, du kan inte stanna kvar.
Det är farligt här.
- Shaw, eller hur? - Han är sinnessjuk.
Han jagar oss, sen väcks vi till liv igen. Det är ett spel som aldrig slutar.
Men du kan fortfarande komma härifrån.
Men låt han inte få tag på dig, okej?
- Okej. - Bra.
Hennes puls galopperar, John.
Vilket betyder två saker.
Hon lever och hon är rädd.
Vi måste ta oss till henne.
Nej, John.
- Nej. Nej! - Ritchie, Ritchie,
Ritchie... vi ska dit.
Okej? Vi ska dit. Det går inte utan dig.
Det går inte utan dig, Ritchie.
Okej.
På bara ett sätt kan Shaw dra Lily
till en annan värld utan den riktiga ritualen.
Till något han har skapat själv, va?
- Han byggde den. - Okej.
Så vi behöver en plan. Lily...
Allihopa hamnade i olika rum i huset...
Och vi kan inte hjälpa henne om vi dör innan vi hittar henne.
Första punkten i räddningsförsöket...
Vi hittar varandra på andra sidan.
Då har vi mycket bättre chans.
Ja, men våra kroppar då? Det blir ett dimensionellt kaos utan like
om något händer våra kroppar här medan vi är i en annan dimension!
Kan vi diskutera saken lite?
Bara lite.
Jag tror att vi kommer klara oss bra här.
- Nu kör vi. - John, John, du måste förstå.
Vi flyger in blint i hans område.
Han kontrollerar allt. Den enda regeln där
är att Shaw är Gud.
Jag har klarat av flera som han.
Så, ska vi?
Precis som förr i tiden, va?
Ja, lite väl likt det, bara.
Doo-wat ak-em ka ren el-bee shoit.
Doo-wat ak-em ma-at.
Doo-wat ak-em ka ren el-bee shoit.
Doo-wat ak-em ma-at.
Ritchie.
Det där är dåren. Kom igen.
Vi måste hitta Lily nu.
Givetvis, en blindkorridor.
Ett passande val för vår galna arkitekt.
John, vänta. Jag kan fixa det här.
Jag studerade lagarna för andra dimenionsplan.
Jag fixar det här, John.
Jag kan ändra i hans värld.
Jag vet det.
Du fixar ju det här.
Tjusigt.
Mycket tjusigt.
John.
Snälla. Göm mig.
Han tittar.
Vem är du? Var är Shaw?
Jag är Jacob Shaw. Och vilka är ni?
Så legenden är sann.
Du kom hit för att fly.
- Jag kom hit för att leva. - Du är ett arrogant, jävla kräk.
Du lemlästar och mördar.
Varelser jag skapat själv.
Studenterna du slaktade, dom kommer inte från din fantasi.
- Dom var av kött och blod. - Ja, och dom var inkräktare här.
Min värld, mina regler.
Det kommer ni att lära er.
Snacka om att vara helt väck.
Du är bara en psykopat som skär upp...
Såren är i hans verklighet, inte din.
Du har den skarpaste hjärnan här. Du kan besegra honom!
Ritchie.
På det här stället...
...bestämmer du.
Ritchie, titta på mig.
Jag tror på dig, kompis.
Gör det, för helvete!
Gör det!
Du måste vara den sämsta guden nånsin, Shaw.
Du glömde solen.
Nej...
- Nej! - Jodå.
Under all tid du har varit här,
kunde du ha byggt upp världar.
Du kunde ha om definierat livet och hur vi lever det.
Den dagen du gav efter för din svaghet, Shaw,
var den dagen då du blev oanvändbar.
Det här är min värld!
Inte nu längre.
- Vi måste ut ur huset. - Ja. Den här vägen.
Bra jobbat, Ritchie. Till och med temperaturen blev rätt.
Lily.
- Vad är det som händer? - Shaws värld faller ihop.
Vi måste ut nu. Kom igen!
Vad gör ni? Vi måste sticka!
Vi stannar här.
Nej.
Nej! Nej! Nej!
Nej! Dom är kvar därinne! Vi måste göra något!
Vi kan inte hjälpa dom. Det är för sent!
Det fanns inget att göra, Lily. Dom existerade bara inne i det huset.
Shaw är borta för alltid.
Deras själar är fria nu.
Att åka på nästa resa.
Titta på mig.
- Det är din tur nu. - Vänta lite.
Om jag återvänder hem,
vad händer med dig?
Jag stannar här.
"Här" råkar vara ett välgjort påhitt
av din förvirrade fantasi.
Vad var det du sa därinne?
Jag bestämmer vad som är verkligt.
Det här är det.
John, det här är den verklighet jag vill ha.
Enkelheten.
Och ändlösa möjligheter.
John, det här är paradiset.
Vad får dig att tro, om tio år,
att du inte blir en psykopat som Shaw?
Shaw var galen redan när han levde.
Jag ska göra det ordentligt. Jag bygger upp en värld här.
Jag uppfinner och skapar...
och lyckas.
Jag har redan förlorat en god vän i den här kampen.
Och jag ska inte förlora en till, så lyssna nu, Ritchie Simpson.
Stannar du här,
kommer du att bli knäpp.
Knäppare än du redan är, om det ens är möjligt.
Hellre knäpp här än där hemma.
I den här världen kan jag åtminstone glömma
att mörkrets makter kommer allt närmare, John.
Jag vill inte
vara rädd längre, John.
Okej.
Det är okej. Unna dig det här, Ritchie.
Precis som Shaw.
Ni är två visionära ärtor i en balja.
Men gör mig en tjänst.
Ljug inte för dig själv.
Det handlar inte om att du skapar något nytt.
Det handlar om att du flyr undan.
Ritchie?
Ritchie, Ritchie.
Kom tillbaka till mig.
Kom tillbaka, Ritchie!
På den förra lektionen, berörde vi ämnet Nirvana.
Att komma till en upplyst nivå.
Och för att göra det,
måste vissa sanningar accepteras.
Först och främst,
lidande är oundvikligt.
Det andra är att man måste förstå
att lidandet orsakas av begär.
Mänskligheten längtar efter befrielse på flera sätt
som till slut inte tillfredställer själen.
Den tredje och sista sanningen
är att inre frid
är möjligt.
Men mänsklighetens lidande slutar inte
förrän vi lärt oss stoppa vårt begär.
Översatt av Vajnis.